Мария Илиева
Душата ми ликува

chitanka.info

Препуска еднорогът златогрив,

в зелените поляни, ти си бяла…

Зората — къпана девойка,

над теб пристъпи розова и чиста…

Дълбоко дишам аромат

от влажната ти кожа…

Протягам длан,

а тя е слънчева усмивка.

Очите ми са полски цвят,

който със целувка

в косите ти закичих.

— Красива си! — щурец шепти.

Аз влюбен и щастлив съм,

Душата ми ликува и звъни

със полъха на юнски вятър.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.